Măgura, Constanța
Măgura | |
— sat — | |
Localizarea satului pe harta României | |
Localizarea satului pe harta județului Constanța | |
Coordonate: 43°50′42″N 28°2′56″E / 43.84500°N 28.04889°E | |
---|---|
Țară | ![]() |
Județ | ![]() |
Comună | Cerchezu |
SIRUTA | 61194 |
Altitudine[2] | 150 m.d.m. |
Populație (2021) | |
- Total | 81 locuitori |
Fus orar | EET (+2) |
- Ora de vară (DST) | EEST (+3) |
Cod poștal | 907047 |
Prefix telefonic | +40 x41 [1] |
Prezență online | |
GeoNames ![]() | |
Modifică date / text ![]() |
Măgura este un sat în comuna Cerchezu din județul Constanța, Dobrogea, România. Se află în partea de sud a județului, în Podișul Negru Vodă. În trecut s-a numit Dokuz Agaç ("Nouă copaci"), românizat în Docuzaci/Dokuzağaç. La recensământul din 2002 avea o populație de 148 locuitori, toți români.
În secolul al XIX-lea, populația era majoritar islamică, dar ea s-a retras înspre Turcia în mai multe valuri succesive, începând de după războiul de independență și până în anii 1930, când Mustafa Kemal Ataturk a oferit diverse avantaje turcilor din Balcani care emigrau în republica instaurată de el.[3]
Arabii din Măgura
[modificare | modificare sursă]Aici și în alte patru localități înconjurătoare au fost colonizați prin 1834 de către un pașă Hasan[4] , arabi originari din Siria, care erau foarte apreciați pentru priceperea lor de a practica agricultura în condiții de secetă. Recensământul otoman din 1850 raportează 145 de arabi (0,9%) în Dobrogea,[5] însă numărul lor a crescut simțitor după această dată. În 1861, geograful francez Guillaume Lejean menționa faptul că în timpul călătoriei sale prin Peninsula Balcanică efectuată în anul 1854, una din aceste așezări, Arab-Köi, era deja abandonată, restul așezărilor bucurându-se însă de o oarecare prosperitate. În 1878 Dobrogea este divizată între România și Bulgaria, iar noua frontieră străbătea spațiul locuit de arabi. După această dată, așzările arabe încep să decadă, iar o parte din populație emigrează către Imperiul Otoman. Câteva decenii mai târziu, în 1913, antropologul elvețian Eugène Pittard menționează că aceste colonii s-au dizolvat și reușește să mai găsească în zonă doar o rămășiță de 14 arabi, toți bărbați. În urma analizelor antropologice, Pittard a concluzionat că o parte a acestora aveau influențe rasiale negroide și pune această situație în legătură cu faptul că populația arabă din jurul Mării Roșii prezintă deseori influențe rasiale negroide, ca o consecință a comerțului cu sclavi africani practicat aici în trecut și a asimilării acestora de către populația arabă majoritară. Pittard concluzionează că este foarte posibil ca o parte a arabilor dobrogeni să aibă strămoși orginari din această zonă. Ulterior, ultimii arabi dobrogeni au fost asimilați de populația musulmană conlocuitoare.
Note
[modificare | modificare sursă]- ^ x indică operatorul telefonic: 2 pentru Romtelecom și 3 pentru alți operatori de telefonie fixă
- ^ Google Earth
- ^ Negrii, nemții și turcul salvator, 22 august 2009, Toma Roman Jr, Jurnalul Național, accesat la 7 august 2013
- ^ M. D. Ionescu, Dobrogea în pragul veacului al XX-lea, Buc., 1904
- ^ http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/5/5f/Dobruja1850.jpg
|